Er man dørmand, kan man sige, at blodet på ens hænder er læbestift.
Men hvordan har man fået det på sig? Lad os nu være økonomiske.
Havde han stukket en tøjte et par på kassen, ville begge dele passe.
Gud velsigne Dem!
Gud velsigne Dem, mester! Gud velsigne Dem!
Det varmer. Takker ærbødigst.
Tak for det, sir. Godt gjort, gamle fjols.
Og så forsvandt manden ned i hullet ligesom Alice.
Men der var ingen kaniner.
Sådan et hul var det ikke. Det var et rottehul.
Ind i rottehullet og ned, ned, ned,
Og sådan et sted skal man ikke undervurdere rotterne, som bor der.
Det skal man ikke.
De væsners nappen og gnaven i ens mave, kan gå en på nerverne.
Deres te, mr. Tomkey. Så er der te.
Kom!
Nu må De ikke falde hen mere.
Jamen dog, jamen dog!
Selvfølgelig kan De ikke sove om natten, når De sover om dagen.
Skal vi prøve at undgå at spilde det hele i dag?
I dag hjælper De da slet ikke til, hvad?
Vil du godt kigge på vognen, Reginald? Den er gået i stå igen.
Den er værre end bus nr. 11. Og hvorfor er den stoppet?
For at den tossede gamle gubbe der kan spilde te på sin pyjamas.
Teen bliver kold, ikke sandt, Reginald?
- Hvabehar, mr. Hall? - Teen!
Jo, den bliver kold.
Nej, sir.
De væsners nappen og gnaven i ens mave, kan gå en på nerverne.
Punktum. Nyt afsnit.
Men én ting må du indrømme, punktum.
En rotte ved altid, hvor dens hale er.
En rotte ved, hvor dens hale er. Men da Binney besøgte Skinskape's -
- var det, som om han ikke kunne kende forskel på sin hale og albue.
Godaften, sir. Hvad kunne De tænke Dem?
Gode Gud! Koncentrer dig! Koncentrer dig!
- Godaften, sir. Hvad vil De have? - Først og fremmest selskab.
Det er stadig tidligt, men De er den første, så De kan vælge.
- Hvad kan jeg dog vælge? - Det æble, De ønsker, sir.
- Hvad vil De drikke, sir? - Whisky og soda.
Og til den unge dame? - Hvabehar?
- Davs, søde. - Davs selv, søde. Hvad vil du have?
- Champagne, skatter. - Naturligvis.
Søde...
Skatter...
Tilbage til tehyggen.
Seng nr. 11, seng nr. 11...
Seng nr. 11 får en til at skælve.
Sådan. Kan De nå nu?
- Vil De rejse Dem? - Kan jeg ikke.
Seng nr. 11. Så er De hjemme.
- Jeg kan ikke rejse mig. - Okay...
Så låser vi den, okay?
- Lad os så få nattøjet af. - Træk gardinerne for!
- Her er kun drenge. - Træk de fandens gardiner for!
Hold da op!
Havde man fået en marmelademad, kunne man ikke have spist den.
Stakkels skid!
Vi lider alle sammen, Reginald. Nogle af os viser det bare ikke.
- Så er der te! - Og det bliver vi straffet for.
Går det? Vil De have noget hjælp?
Går det?
"Havde man fået en marmelademad, kunne man ikke have spist den."
"Søde". "Stakkels skid."
"Skatter."
"Hold da kæft!"
Jeg har dig under min hud
Dybt i mit hjerte
Svin! Jeg skal nok få ram på jer.
Ved I ikke, hvem jeg er? Jeg er...
Jeg er den syngende detektiv.
Kom nu!
Jøsses! Hjælp mig.
- Te, Ali? - Te. Intet brød, ingen kage. Te.
- Te, intet brød, ingen kage. Te. - Tak...
- Hvad? - Ikke "hvad"? "Tak," om jeg må bede.
Te, om jeg må bede.
- Te, tak. - Te, tak.
Om jeg må bede.
Sådan min ven.
Te. Ikke noget forbandet brød, ikke noget forbandet kage. Te.
Mr... hvad er det, vi prøver på, mr. Marlow?
Det må vi da holde op med, ikke?
Hvorfor er det sådan, at når man bliver syg -
- så går alle i sygehusvæsnet ud fra, at man også er blevet vanvittig?
Nej, det der vil jeg ikke høre på.
Hvad var det, vi prøvede på? Det var da lidt fjollet, ikke?
Jeg prøvede at få min pyjamasjakke af. Min skide, satans...
Mr. Marlow!
Jeg vil have mit tøjse-bøjse.
Helt ærligt.
Kom så.
De hjælper mig ikke rigtig i dag.
- Skal vi gøre noget, Reginald? - Hvad?
Jeg taler om retfærdighed. Retfærdighed, Reginald.
Kold te har aldrig skadet nogen. Vil jeg da ikke tro...
Men uretfærdighed er noget andet.
Uretfærdighed æder en op indefra.
Den grimme sygeplejerske burde gå til højre hver anden gang.
Gud, hvor er hun dog grim!
Synes du ikke, at hun er en af de grimmeste og ondeste kællinger-
- der kan gå på jorden?
Du skulle flytte din seng. Flyt den dog hen til den forpulede pakistaner.
- Nej tak. - Du er jo trist selskab.
- Du har altid snuden i en bog. - Næse, mr. Hall. Næse.
Og den er altid stukket i en bog. Det er som at være fanget i ørknen.
Det her er et helvede! Et helvede!
Er vi klar til te, mr. Hall?
Det ville da være dejligt, oversygeplejerske. Ih, kage!
Han synes, De skulle gå til højre en gang imellem.
Nej, nej. Jeg sludrer bare lidt med min unge ven her.
- Mr. Hall synes, der må gøres noget. - Stille, Reginald.
Når De når til os, er teen enten iskold eller besk.
- Deres sprog, mr. Dibbs. - De er altid velkommen i denne seng.
Jeg er ikke nogen tøjte.
Men man skal jo leve af noget, ikke sandt?
Davs, søde.
- Davs selv, søde. Hvad vil dum? - Champagne.
Nå ja, naturligvis. Naturligvis.
Naturligvis.
Hold da op.
En cigaret. Jeg vil have en cigaret.
En cigaret, søde. Skatter!
En cigabøj, sygeplejerske!
Ali! Ali!
- Vil du tage mine cigaretter? - "Tak," hedder det.
- Hvad? - "Tak". Ikke "hvad", men "tak".
- Nu må du holde op! - Ingen cigaretter.
Okay. Mine cigaretter, tak! Tak, dit røvhul.
Lægen siger, at hvis man fejler noget her og alligevel ryger cigaretter -
- er der også noget galt her. Ingen cigaretter.
Det gælder hjertepatienter, din nød!
Jeg er hudpatient, Ali. Hvor mange gange skal jeg sige det?
Jeg skal blive i sengen. Det har lægen sagt.
"Bliv i sengen, din nød."
Sagde han det? Sagde lægen det?
Jeg har set, hvordan du tusser rundt om natten, din lumske skid.
- Du taler vel med Allah. - Nej, for fanden da!
Vær nu ikke så hyklerisk, Ali. Giv mig en cigaret, eller jeg dør.
- Jeg elsker dine brune lemmer. - Okay, for fanden.
De bliver ved med at lægge dem på mit skab.
Folk med oprydningsmani lægger alting, så man ikke kan nå dem.
Ved du, hvor uintelligent man skal være for at blive sygeplejerske?
Gud velsigne dig, min dreng.
Der er sgu ingen flamme.
Overbevisning. Gør det med overbevisning.
- Du godeste! - Skru lidt ned for den!
- Hjulet! Det lille hjul, Ali. - Godt.
Jeg kan lige se overskrifterne. "Endnu en asiat brændt ihjel."
Men det skaber vel ikke overskrifter mere, vel?
Ikke nu, hvor "National Front" satser på tandoori.
- Er det godt? - Godt? Det er fandeme skideskønt!
Alle mine drømme og længsler -
- er skrumpet ind til de helt rette dimensioner.
- Dine lunger. - Se den blå røg, Ali.
Se, hvordan den kringler sig og driver bort.
- Ligesom menneskets håb. - Det er satans kloge år.
Engang ønskede jeg bare retskafne mænds anseelse -
- og smukke kvinders ubetingede kærlighed.
Nu ved jeg med sikkerhed, at jeg kun vil have en cigaret. Bare én til.
Gift! Det er jo gift!
Stedet her fjerner i hvert fald alt ligegyldigt som hud, kærlighed -
- loyalitet, lidelse og overbevisning.
Så kedelig er jeg vel heller ikke!
Forlod De Deres seng? Undskyld. Forlod De Deres seng, spurgte jeg?
- Nej, dr. Finley. - Jo, De gjorde.
- Hvorfor skal jeg komme her...? - Det var min skyld.
- Jeg bad ham give mig en cigaret. - Det var forkert af jer begge to.
De udnytter ham. Og De burde heller ikke ryge.
- De er ikke min læge. Gudskelov! - Uanset hvad...
er det egoistisk af Dem at bede ham stige ud af sengen.
- Hør så her... - De bringer hans helbred i fare.
Får han et hjerteanfald, er det Deres ansvar.
- Så er der en mindre, ikke? - Hvad taler De om?
Indvandrere, smarte.
- Generer han Dem? - Ja, doktor, det gør han.
- Generer han Deres herkomst? - Undskyld, "herkomst"?
- Deres race... - "Race"?
- Deres race, ja. - Fortæl ham det så, dit brune svin!
Overlegne snothas! Forlad du bare sengen, hvis du vil.
- Nej, nej. - Hvorfor ikke?
Hvorfor holde et sekund længere end nødvendigt? Rejs dig op og hop.
Og læg en pude over mit ansigt, så forlader vi verden sammen.
Først, komma -
- er den eneste lyd, der kan høres, klask, bindestreg, klask -
- når vandet slår mod båden, komma, hvis motor er slukket.
Dobbelt mellemrum. De andre, komma, naturlige lyde bliver flere -
- da en ung, smuk kvindes nøgne krop langsomt...
Hvad taler De om, mr. Marlow?
Jeg havde min yndlingspyjamas på med røde striber og blå blomster.
Jeg var pænt klædt på og havde talkum under armene. Jeg var klar.
- Har vi feber igen? - Da hun bevægede læberne...
følte jeg mig som en udtørret tulipan, der blev vandet.
Jeg besluttede mig for at åbne mig. Gud, hvor var jeg grøn!
- Eller mener jeg våd? - Javel, så.
Deres øjne skal ikke se, de skal ses, frøken Mills.
Er vi i godt humør i dag? Talervi i dag, mr. Marlow?
- Hvad mener De? - I går sagde De efter sigende intet.
Og det var ikke første gang.
- Skriver I virkelig den slags ned? - Ja, da. Alt.
- Er det derfor, de...? - Spørg mig bare.
Er det derfor, De tror, jeg er lidt skør?
Nej! Deprimeret.
Beroligende midler... nej, antidepressiver. Hjernemosere.
Er det derfor, de vil tvinge mig til at tage dem? Jeg tager dem ikke.
Jeg må arbejde og tænke. Tænker jeg ikke, kommer jeg aldrig herfra.
- Skal De smøre mig ind? - Hvis De er klar.
Så klar som en bagaksel.
Sygeplejerske!
- Hvad er der, mr. Hall? - Kunne De lige komme herhen?
- Nej, sig det nu. - Nej, vil De ikke nok komme herhen?
De slider os alle sammen op, mr. Hall. Det ved De godt, ikke?
Hvad er der så?
Jeg beklager, søde, men jeg har brug for... De ved nok. Beklager.
- Tingesten, De ved. - Hvilken tingest?
Jeg skal stort.
Vil du være rar at hente et bækken til mr. Hall og trække gardinet for?
Skal du nu skide igen, bessefar?
Det er som at være i et telt, når gardinerne er trukket for, ikke?
Jo, og omkring os ligger ørknen.
- Over- eller underdelen først? - Det er lige meget.
De kan ikke selv tage Deres pyjamas af, vel?
Så tager jeg underdelen først.
Så lad os få bukserne af.
Jeg skal nok være forsigtig. Op med bagen.
- Tak. - Det var så lidt.
Slap af, så kan vi begynde.
Åh hane, gal nu ikke.
Vær nu rolig, stakkels hane.
Jeg skal nok være så forsigtig, jeg kan.
Tænk på noget kedeligt. Noget rigtig, rigtig kedeligt.
En tale af Ted Heath. En lang sætning af Bernard Levin.
Et spørgsmål af Christopher Becker. Nej, tænk på noget rigtig kedeligt!
Et walisisk herrekor. På Mester Jakel.
Stakkel.
Lønniveauet i Peru, "Finnegan's Wake irerne -
- hunden i "Blue Peter", Brian Clough -
- australske bartendere, økologer, semiologer. Tænk, tænk!
Kvindesiden i "Guardian".
Bibelen. "Det bedstes" lodtrækning. Nej, nej...
Tænk på Bibelen. Højsangen. "Dine bryster er som... "
- Undskyld, Var det for hårdt? - For hårdt? Ja.
Det er som at få jod i et sår.
Beklager, men det er værst på indersiden af lårene.
- Jeg gør det så blidt, jeg kan. - Det er ikke din fejl. Nej...
Beklager, men nu er jeg nødt til at smøre Deres penis ind.
Hende Carlotta er skøn, ikke?
- Hun er virkelig en kunstner. - Super.
Det passer. Hvad siger man til en pige?
- En fyr kan jo blive ret opstemt. - Det kan du tro.
- Han lover guld og grønne skove... - Du spiser ikke noget, Amanda.
Der er jo grænser for, hvor meget man kan konsumere.
Hvor får de dog kød fra? En rigtig bøf.
Jeg har ikke set kød som det her siden før krigen. Seks år med dåser.
- Ingen spørgsmål, ingen løgne. - Er det legalt, eller er det hest?
- Hvad er der, søde? - Jeg skal på det lille hus.
Hun er jo næsten færdig, og jeg kender sangen.
- Ved du, hvor det er, søde? - Jeg finder det, skatter.
Beklager, men nu er jeg nødt til at smøre Deres penis ind.
Jeg er ked af det, men det er den eneste del af min krop, der virker.
- Undskyld. - Det er i orden. Jeg forstår det.
Den virker, som om den har sin egen vilje.
- Vi behøver jo ikke at tale om det. - Nej.
- Hvor længe har De haft det? - 20-30 år?
- Lige så slemt som nu? - Nej, det er værst nu.
Min kropstemperatur er ikke til at styre. Den stiger konstant.
Ja...
- Jeg hallucinerer vist også lidt. - Ja, det sker nogen gange.
I morges troede jeg, der lå en kat isengen. I den, ikke på den.
Den tyggede omhyggeligt mine tæer af en efter en.
Jeg prøver at undgå at gøre Dem ondt.
Af og til... af og til -
- er hallucinationerne bedre end den virkelige verden.
Folk må synge eller danse i dem. Det er i orden. Billeder er rare.
- De skriver kriminalromaner, ikke? - Hvem har sagt det?
- Jeg hørte en lille fugl synge. - Den sang forkert. Det var før.
- Jeg må arbejde. - Hvabehar?
En mand er nødt til at arbejde. Jeg må bare arbejde.
Hvordan kunne min mor døbe mig Philip?
Når jeg nu hedder Marlow. Philip Marlowe...
- Det lyder, som om der er "e" i. - Hvordan?
Philip Marlowe. Kender De ikke ham?
Du godeste!
Hvad skulle jeg have lavet, hvis ikke jeg skulle skrive kriminalromaner?
Hun skulle have døbt mig Christopher.
Ham har De vel heller ikke hørt om?
Er det denne vej?
Tak.
HERRER
Undskyld, jeg ledte efter herretoilettet.
Gud velsigne Dem, hr. Takker ærbødigst.
Farvel, dit gamle fjols.
Hvorfor er det så varmt?
- Fandt du det? - Ja... ja, det gjorde jeg.
- Hvad er der, søde? - Her er så varmt.
Jeg har det, som om jeg er ved at brænde op.
Hold da op, sveden driver jo af dig.
Det viser, at du er lidenskabelig af natur.
Hvad med dig? Du virker meget afbalanceret.
Det er kun i lodret stilling.
- Ikke en flaske til! - Mit selskab koster.
Er jeg ikke det værd, skatter? Vi skal jo ikke drikke den.
Når den er så dyr?
- Mark... det hedder du da, ikke? - Som i evangeliet.
Det her er min veninde Sonia.
Dav.
Sonia vil gerne have drikkepenge, Mark.
Tak.
- Håber, jeg får noget til gengæld. - Det afhænger af så meget, søde.
Af hvad?
Af hvad du mener.
Undskyld, men her er så frygteligt varmt.
Hvorfor har jeg det så varmt?
Philip! Philip! Philip!
Varmt!
Hvorfor er det så varmt?
- Godmorgen. De er altså mr... - Marlow, sir.
Naturligvis. Og hvordan har De det så i dag?
- Ikke så... - Betændt, store skader.
- Stadig for høj feber. - Tydelig ledbetændelse.
- Hvor længe har De haft psoriasis? - I 20...
- 25 år. - Kan han bevæge leddene?
Han har fået injektioner med hydrokortison i alle led og tæer.
Prednison og Prednisolon i både kortere og længere perioder-
- men med Betnovate og Dermovate under lukkede forhold.
De kan jo se skaderne. Den sidste tids dårlige gennemluftning gør...
at det næsten må beskrives som... - latrogent.
- Baggrund? - Forud for den vanlige udvikling...
Vær præcis! Vær præcis!
Først tjære, så guldinjektioner. Butazolodin og Indometacin nytteløst.
Prednison- og Prednisolonkurene blev forlænget. Derefter Metotrexat.
- Efter en positiv leverbiopsi... - Opkastninger.
- Behandlingen blev afbrudt. - Ti år med forbindinger og kortison.
Razoxane og cellegift.
Med neutropeni til følge. Vortelignende skader blev fjernet.
Jeg har set et eller to lige så slemme tilfælde i Baltimore.
Det var ikke mange. Vil De bruge retinoid?
- Det ville jeg. - Det er da et forsøg værd.
- Undskyld... - Den her hyperventilation...
Får De nogle mærkelige tanker, gamle ven?
I tirsdags troede han, at en kat tyggede på hans tæer.
- Er det ikke rigtigt? - Jo, den bed i hans tæer.
De små fussetæer?
Her i landet er det ikke tilladt at have katte på afdelingerne.
Der findes et præparat, der måske kan hjælpe Dem.
Kunne De tænke Dem at prøve en af de nye retinoider?
- Forstår De spørgsmålet? - Nej, det tror jeg ikke.
- Jeg spørger om De vil prøve en... - Jeg forstår ikke spørgsmålet.
Jeg er tilsyneladende røget tilbage til en hjælpeløshed og afhængighed -
- på et niveau, der normalt ses hos spædbørn.
Sidst, jeg oplevede noget, der minder om det her, lå jeg i barnevogn.
Man bliver skubbet til og ævlet om af savlende kretinere -
- der viser sig at være flygtet fra en tosseanstalt.
Meget fint!
Hvad er Deres erhverv...?
Undskyld, hvad var Deres erhverv?
- Jeg er forfatter. - Det vidste jeg ikke.
- Jeg skriver kriminalromaner. - Interessant!
Vil I godt være rare at høre, hvad jeg siger? Vil I ikke nok?
Hvad vil De sige?
Jeg kan ikke tale med jer, når jeg ligger sådan her.
Vil I godt rette mig lidt op?
Tak.
Hvad er det, De vil sige?
Jeg tror bare at...
Hør nu bare på mig... Jeg kan ikke mere.
- Kan ikke mere hvad? - Jeg orker ikke mere.
Jeg vil... du godeste! Jeg vil af med det.
Jeg kan ikke tage det. Det kan jeg virkelig ikke.
Jeg kan ikke sætte mig ud over det. Jeg kan ikke se mig ud af det.
Jeg kan ikke -
- se, hvordan jeg skal komme igennem det.
Og hvis jeg ikke fortæller det og indrømmer det, forsvinder det aldrig.
Aldrig, aldrig...
Tårer! Selv tårer, for fanden.
Undskyld... undskyld. Hvor flovt.
Selv tårer... Selv de satans tårer svier på huden.
Det gør ondt i kæben, når jeg ler.
Gud! Sig lige Jobs Bog igen.
Jeg er fange i min hud og mine knogler...
- Librium. - Valium. Antidepressiver.
- Barbiturater! - Valium!
- Ezekiel sagde - De tørre ben!
- Ezekiel sagde - De tørre ben! Hør nu Herrens ord
Ezekiel satte de tørre ben sammen Ezekiel satte de tørre ben sammen
Hør nu Herrens ord.
Philip! Kom tilbage, Philip! Philip!
Vil De tale med præsten? Ville det hjælpe?
- Eller en psykiater, måske? - Det vil jeg tro.
Farvel. Op med humøret, min ven.
Philip! Kom nu, gamle dreng?
Hvor er du, Philip?
Philip? Kom nu ned, gamle dreng!
Hallo! Hallo!
Hallo!
Undskyld, hvad?
Sig til, når du tager af sted.
- For fanden, Ali! - Fra det her forbandede sted!
Hvor skulle jeg tage hen?
Jeg trives her. Jeg bliver her. Jeg tager aldrig herfra.
- Pjat med dig! - Du har glemt, hvordan verden er.
Hør efter, hvad jeg siger. Man er ikke sikker derude.
Folk æder hinanden.
Giv mig en af mine cigaretter, så er du rar, Ali.
Ali?
Jeg vil have en cigaret.
Jeg kan ikke komme på noget, jeg hellere vil have.
Ali!
En cigaret.
Asken, der bliver længere.
Et rør med nydelse.
Den velsignede nikotin.
Varmt! Hvorfor er her så varmt?
"Hold da op. Sveden driver jo af dig."
"Det viser, at du er lidenskabelig af natur."
Jeg er ikke nogen tøjte. Men man skal jo leve af noget, ikke?
- Sig et tal. - Et rundt et?
- Et rundt hvad? - Et rundt tal.
- Ti pund. - Så foretrækker jeg ulige tal, søde.
- 15, søde. - Det bliver en dyr aften.
Jeg er altså ikke grådig.
Er de til din syge mor?
Jeg troede, du var en sød fyr. At det her ville blive rart.
- Jeg er vant til svin, men... - Godt, så siger vi 15.
Jeg håber, du er pengene værd.
Det er jeg bestemt.
Jeg er en sand mester.
Det er nok det eneste, jeg er god til... sengen.
- Mark, det her er min veninde Sonia. - Davs.
Så må vi håbe, at jeg får... Jeg håber, at jeg får...
At du får noget for pengene, ville du sige.
Vi må ikke gå med gæsterne. Må vi vel, Sonia?
- Sonia er ret tavs, hvad? - Skal hun da tale?
Hun er fra Rusland. Hun har kun været her i 6-7 måneder.
- Hvor i Rusland kommer du fra? - Leningrad.
- Hvad taler I to om? - Dit russiske er middelmådigt.
- Jeg har ikke talt det længe. - Sonia drikker også champagne.
- Gør hun? - Jeg får provision.
Og hvad får jeg så?
Gæt.
Vil De tale med præsten? Ville det hjælpe?
Eller en psykiater, måske?
Hvad får jeg så?
Gæt.
- Vil De tale med præsten? - Eller en psykiater?
Måske.
Kaptajnen sover, og vi driver af sted i mørket.
Vi er fortabte alle sammen. Fortabte.
Hold så op! Sådan noget satans vrøvl.
Mabel...
Hvad laver du?
- Hvor har du været Mabel? - Hvad laver du? Væk med dig!
Hvor har du været, Mabel?
- Hvor har du været, Mabel? - Væk med dig!
Hvad foregår her? Stop det der! I skal blive i jeres egne senge.
- Sådan nogle slemme drenge! - Hjælp!
- Væk fra mig! - Din gamle buk!
Sygeplejerske! Sygeplejerske!
Forbandede senge!
Det var koldt at vente på Amanda.
Luften var ond og iskold som en eskimos svigermor.
Men det svigefulde hjerte, der slog under kashmirfrakken, var koldere.
Han havde tænkt sig at varme sig på hendes alt for dyre kød.
Arbejde og fornøjelse og et kys før døden.
Binney havde ikke ventet at se dem begge. Hvad ville der ske?
Davs, søde? Har du ikke fået fat i en taxa endnu?
Der er ikke nogen at få. Klokken er 3.30.
Der skal nok komme en. Det gør der altid. Det sagde min mor altid.
- Javel. Er du tryllekunstner? - En troldmand. Det sagde jeg jo.
- Er du...? - Kan vi godt sætte min veninde af?
Hvorhen, chef?
Skal vi sætte dig af først, Sonia?
Han tænkte på, om Amanda var så dum, som hun virkede.
Men man vidste jo aldrig, hvad damerne var ude på...
Godeftermiddag, mr. Marlow. Hvordan har vi det så i dag.
Jeg har det ikke ret godt. Om han har det godt, ved jeg ikke.
- Eller mener De Dem selv? - Jeg forstår ikke...
De sagde: "Hvordan har videt i dag?" Hvem er mon den anden?
- Det er jo bare en talemåde. - En meget trættende en.
De har det ikke ret godt. Det er jo klart.
- De gennemgår en svær tid. - Deres evner er imponerende.
De overgår selveste Holmes', men jeg prøver faktisk at arbejde.
- Arbejde? Hvad mener De? - Eller arbejder forfattere ikke?
Eller tror De, at man bare nedfælder ord -
- tankeløst og uden planlægning?
Som var jeg journalist på "Sunday Times"?
Jeg forstår, hvad De mener.
Det må være ret svært at finde på et plot til en kriminalroman.
Man er vel nødt til at sprede spor overalt.
- Ja, som når man fodrer høns. - Jeg vil da godt læse en af...
De trykkes ikke mere. Og det er da klart.
Hønerne ville ikke lægge æg, og hanerne ikke gale.
For guds skyld! For guds skyld!
Tror De, De har den rette indstilling til sygdommen, mr. Marlow?
Tror De? Det er jo mere interessant. Deres indstilling.
- Til dels, jo, men tænk også på... - Forsvinder det nogensinde?
- Det er vi... - Vil jeg kunne røre mig igen?
Vil jeg nogensinde kunne holde en kuglepen igen?
Fortæl mig det. Drop pladderet, det kan jeg få fra min egen læge.
De spørger, som om en anden var skyld i Deres sygdom -
- og hvis det var tilfældet -
- kunne det kun være Dem selv, ikke sandt?
Hvad mener De? Det er da ikke Deres opgave at være kryptisk.
Jeg har set patienter, der har været lige så slemt eller værre ramt-
- men ingen af dem har reageret lige så aggressivt som Dem.
- Synger de da madrigaler? - De raser ikke mod verden.
- De opfører sig ikke dårligt. - Skal jeg tage noget beroligende?
Eller skal jeg bruge noget deodorant?
- Tag noget beroligende. - Ikke tale om!
Det afgør De naturligvis selv. Vi propper det ikke i halsen på Dem.
- Men hvordan vil De finde sindsro? - Hvad?
Jeg ved, det er et pinligt spørgsmål. Selv mellem to mænd.
Men hvad tror De på?
- Malthusianisme. - Hvabehar?
Malthus' lære. Obligatorisk affolkning -
- ved hjælp af barnemord, selvmord, folkemord og hvad der nu dukker op.
Aids, for eksempel. Hvorfor er der noget særligt ved bøsser?
Jeg tror også på cigaretter, kolesterol, alkohol-
- kulilte, onani, Kunstrådet-
- atomvåben, "Daily Telegraph" og dårlig mærkning af livsfarlig gift-
- men frem for alt tror jeg på det eneste, folk kan komme af med:
opkast!
Jeg vil bede Dem tænke nøje over det, jeg nu siger.
Vi har en rigtig god mand her på hospitalet.
Han er meget opmærksom og forstående. Tal med ham.
Hvad mener De? Opmærksom? Hvem er han? Han får da sparket.
- Dr. Gibbon. - Doktor i hvad? Hud? Led?
Aber?
Romerrigets fald? Hvorfor er han opmærksom og forstående?
Han er...
Han er psykoterapeut. Ham vil De kunne lide.
Gå ad helvede til!
Nu er De fræk. Sådan skal De ikke tale til mig!
Så f-i-s af med Dem.
- Jeg kommer igen. Godeftermiddag. - Godeftermiddag.
Du! Du!
Hvad vil du? Hvordan går det i Glocamora?
- Ved du, hvornår du kommer herfra? - Hvortil? Til Handsworth.
Sagde han ikke, hvornår du kan komme hjem?
Vi kommer aldrig herfra, Ali. Det her er endestationen, min ven.
- Den varme plads. - Sludder.
Det gør vi da. Det gør vi da. Det er bare et spørgsmål om tid.
Ja. Det gør vi. En dag.
Arm i arm. Som Alcock og Brown.
Du må godt være Brown.
Vi kommer aldrig ud af det her forbandede sted. Du har ret. Aldrig.
Det gør vi da, Ali. Tag dig nu sammen.
Vi deler en pappadam. Det lover jeg.
- Du! Du! - Hvad nu? Få fat i en samarit.
- Vil du have noget slik? - Hellere noget surt.
- Vil du have noget slik? - Nej, jeg har ondt i kæberne.
Men tak. En anden gang, måske.
Tag noget slik. Jeg har masser af det.
Vi tager noget slik og siger: "Op i røven med det." Ikke?
Jo. Op i røven med det.
Ali? Ali?
Sygeplejerske! Sygeplejerske!
Ali! Ali!
Slå alarm!
Skynd jer!
Sæt den i stikket og fjern hovedgærdet.
Jeg overtager åndedrættet.
Vil du lægge et drop, Eric?
Hvad siger hjerterytmen? Giv mig hjertestarteren.
Indstil den på 20.
Tilbage!
Stadig asystoli. Giv mig 40.
Tilbage.
Giv mig noget adrenalin.
Et sidste forsøg. Tilbage.
- Tjek pupillerne. - Stivnede og udspilede, desværre.
Så er det nok. Tak for det. Og tidspunktet?
- 14. 37. - Det er dødstidspunktet.
- De er et rodehoved. - Hvad?
- De smider Deres bolsjer overalt. - Det er ikke...
- Prøv at være mere forsigtig, ikke? - Undskyld.
- Vil De have et? - Hellere en cigaret.
- Nej, det får De ikke. - Det burde være forbudt.
Hvor har De ret, sygeplejerske. Jeg kunne jo blive syg.
- Er De blevet smurt ind endnu? - Nej.
- Hvorfor siger De først det nu? - Har jeg da klaget? Jøsses!
Jeg skal nok gøre det, inden jeg går.
Det gør det lidt mere behageligt, ikke?
Jeg... Nu vil jeg godt have et bolsje.
Hvad er der galt?
Ikke noget.
Vil De have noget for smerterne?
De er rigtig gode, de her, sygeplejerske. Rigtig gode.
Jeg skal nok finde ud af det... Jeg skal nok finde ud af det...
Jeg skal nok finde ud af ting. Jeg skal nok finde ud af det.
Jeg skal nok finde ud af, hvem der gjorde det.
Tekster: Rie Sommer PrimeText International
Tekstadmin.: www.primetext.tv PrimeText International